Isuse Cristoase.
O ieșire de neuitat
Oh, Dumnezeule. De ce e atât de rece?
Intră.
Oh, căldură.
Clementina. Haide. Răspunde.
Nu. Să nu-mi spui că tot nu merge încă.
- Bip. - Dar e drăguță, Davin.
O vezi doar de două luni.
Două luni și o săptămână peste toate astea, adică nouă săptămâni.
De data asta ce-a mai fost?
- Ochiul ei stâng... - Oh, Doamne.
E ceva serios... se mișcă cu încetinitorul când râde.
- Și asta-i tot? - E un motiv valid.
Cum e cu ultima fată, Clare?
- Lipicioasa Anna? Roz, gingii roz. - Da.
- Corect. - Hei, ce mai faci?
Sunt eu, Anna.
Și, ea, ți-aduci aminte fata Galway, cum erau gingiile ei?
Gingiile ei erau de fapt bine, dar ce nu era bine cu ea
era gânguritul ei fără sfârșit. Dar nu cântecele. Nu cântecele.
Fără sfârșit, ilogic, gânguritul de colibri.
Citind, conducând, la plimbare.
Chestiile astea sunt niște semne.
Nu, nu sunt. Sunt chestii normale, caracteristici umane.
O să sfârșești de unul singur, totdeauna de unul singur.
Nu vrei să găsești pe cineva să iubești?
Isuse, Fionan, cine ești, urâta de mama?
Când o să găsesc pe cineva, te voi informa.
Bine.
- Cum decurg planurile de nuntă? - Chiar vrei să știi?
- Da. - Aș vrea să vorbim despre asta.
Încă un pic stresat?
Orice detaliu duce la un alt detaliu
și fiecare decizie este importantă la fel ca ultima. Este epuizant.
- Ești ciudat, un om ciudat. - Știu.
Nu ar fi trebuit să-ți arăt asta, dar dacă nu i-o arăt cavalerului meu de onoare,
- cui să i-o arăt? - Ce-i asta?
- Arată minunat. - Mă însor cu femeia asta.
Felicitări, colega.
Încă nu i-am arătat-o, deci este o surpriză.
- Te rog nu-mi da jocul la o parte. - Nu, absolut. Îți spun eu ce.
Sunt presată de timp, pentru că trebuie să mergem să
- numim etichetele și să aranjăm meniul. - Uite aici.
- Tu... ai făcut asta? - Sunt un designer de teatru.
Bine, asta e mare ușurare.
- Deci tu ce crezi, Linda? - Ce cred eu?
- Uau, Fionan. - De fapt, e Fion-aaan.
Oh, scuze. Fion-aan.
- Încă odată, Linda. Fion-aaan. - Fion-aan.
Fion-aaan.
- Fion-aan. Fion-aan. - Fion-aaan.
- Aaan. - Aan.
- Aan. Fion-aan. - Fion-aaan.
- Mulțumesc.
- Îmi pare rău că am întârziat, prieteni. - Bună.
- Să lucrezi e ceva mental. Bună! - Nu-ți fă griji.
Hei!
- Linda, ce este? - Nu, nu, nu. Fion-aaan.
- Surpriză. - Nu.
Ba da. Uite.
Aici suntem noi.
Aici intrăm noi. Discursurile vor avea loc acolo.
Nu știu ce să spun. E așa drăguț.
E florarul.
Oh, vrei ca eu să...?
Nu, o să... Alo?
Uită-te la asta, Linda. E așa de complex.
Nu-i așa?
Și un pic furios. Știu.
Cu siguranță nu este în obișnuința ta de a fi mire, nu este tipul tău obișnuit.
- În ce fel? - Mulți tipi nu dau doi bani
la detalii. De obicei dau din cap și zâmbesc
și se simt curați. Foarte puțini dintre ei fac o casă a păpușilor.
- Oh, e o dioramă. - Da, asta e cuvântul.
- Și el e atât de metro. - Metro?
Metro... politan. Metropolitan.
Singurele planuri de care le pasă bărbaților, de obicei
acelora care fac weekendul burlacului.
- Nu, Fionannu nu va merge la așa ceva. - Asta ar avea logică.
De aceea a spus Linda florăreasa că buchetul
nu trebuie să fie ranunculus
Ai avut o conversație despre ranunculus?
Păi eu...
Ranunculus.
Sunt ingrijotrat pentru Linda.
Tu mă asculți? Am probleme cu Linda.
- Ar trebui să o concediem. - Ce?
Suntem la o lună înainte de nuntă.
O nuntă care o să arate de parcă ar avea loc la McDonald.
Stai jos.
Ziua nunții noastre este despre tine și despre mine,
nu despre... pliante cu culori, său... o tematică coerentă.
Tema suntem noi.
Trebuie să ne concentrăm asupra motivului căsătoriei noastre.
Să ne concentrăm pe motiv.
Îmi pare atât de rău.
O să o iau razna încercând să mă asigur că va fi cea mai grozavă zi din viața noastră
pentru că... deja știu că va fi cea mai grozavă zi pentru mine.
Nu trebuie să încerci și să o faci perfectă.
Va fi oricum cea ami fericită zi din viața mea.
Dar pentru mine, secțiunea din carte privind reforma agrară și pe Levin
implică inima la fel de mult,
pentru că stăm înrădăcinați în pământ mai mult decât suntem îndrăgostiți.
Așa că asta o vom lăsa acolo.
- Mulțumesc, prieteni. - Salut.
- Bună. - Eu eram doar în trecere.
În trecere? Bine.
Bine. Vreau să organizezi o petrecere a burlacului pentru Fionan.
Fionan nu e un model de burlac.
De aceea vreau ca tu să organizezi o petrecere a burlacilor pentru Fionan.
- De ce ai vrea asta? - E prea prins în toate cele...
cu nunta.
- Bine, da. Da. - Da.
Ai vreo idee cum am putea face sau...?
Ai putea face o plimbare și escalada niște munți sau altceva.
Da, încă mai am busola pe care mi-ai dat-o.
Oh, încă o mai ai?
- E o busolă grozavă. - Da.
Bine, păi, am să plutesc.
- Mulțumesc, Davin. - Îl știi, de fapt pe Fionan, așa că nu
- nu-ți pune mari speranțe. - Mă mărit cu el, Davin.
Da.
Urcă-I pe munte. Serios, urcă-I pe munte.
- Da, domnule. - Bine.
Mulțumesc. Hei, ne vedem duminică.
- Ne vedem. - Bine.
Bună! Ce mai faci?
Oh, fain. Mulțumesc de întrebare.
- salut la toată lumea. Ce mai faceți? - Hei, Davin.
- În regulă? - Da, da, bine.
Noroc, băieți. Noroc.
Asta e chestia cu mersul pe jos pe care oamenii nu o înțeleg.
- E greu. E un pic sălbatic. - Dar încă continui.
Continui să mergi, Fionan, dar dar deasemenea te cațări câte un pic.
- Ți-ai terminat mâncarea? - Nu, nu, am adus batoane energizante.
- Și banane. - În Islanda, Uli și familia lui
își iau scule pentru vânătoare când ies în drumeții.
Ele pot asigura o gustare și alte lucruri.
- Gustări? - Cum ar fi renii și peștii?
- Da, ăștia ucidem noi. - Bun.
Tu ce faci, Fionan, Ce anume exersezi?
- Zilnic merg la lucru și vin înapoi. - Oh, ca o pedeapsă.
Face o mulțime de exerciții certându-se cu planificatorul nostru de nuntă.
Colaborare în direct.
De fapt, vorbind despre...
bărbați, Simon, Kevinses, ce spuneți despre o mică plimbare în vacanță
aducându-I pe Fionan aici departe de planificatorul nunții
și afară în aer liber?
Ca o ieșire aburlacilor?
Domnilor durdulii, singuri sus pe munte, sună grozav.
- Am să găsesc o cale să mă simt bine. - Grozav, genial. Simon?
- Uli știe că mă pricep în sălbăticie. - Nu ești grozav în sălbăticie.
- Fionan? - Da, nu. În nici un caz. Fără ieșiri...
Fionan, ai fost vreodată la o ieșire între bărbați
- Nu. - Deci nici măcar un weekend la pas?
Nu-mi face plăcere să fiu în mod expres într-o companie bărbătească prea mult.
Este ceva destul de forțat și cam fals, toată acea bătaie de joc...
adică, în care circumstanțe noi cinci
să fim de acord, să ne aflăm într-un cort sub o ploaie urâtă
în mijloc de noiembrie doar de dragul unui ritual inutil?
Deci ea, ce zici de puicuțe în general?
Sau de puicuța mea, este tot un ritual stupid și iunutil?
Oh, nu, iubito, dar, fericit, aș merge la puicuța ta noaptea.
Vrei să mergi la puicuța mea?
Bine, Fionan, unul dintre lucrurile mele preferate de făcut
este să fac sex cu un bărbat și chiar și mie mi se pare o chestie prea gay.
Nu, haideți, băieți. Lăsați-I în pace. Fionan are principiile lui.
Poate că o vacanță la pas e un pic prea dură și deranjantă pentru el.
Bine, Davin.
Da, bine, e bine.
Da, să fie o burlăcească.
Mda, așa să fie.
O ieșire între burlaci!
Foarte bine, frate.
E ceva ce avem nevoie?
Lingură, tocmai ai mâncat.
- Nu? - Nu.
- Ăsta e cortul nostru? - Ăsta e un cort? Uite la asta.
- Ar trebui să... Ar trebui să... îl cumpărăm? - Da.
- Să-I luăm. - Haide.
Bine. Să-I luăm. Să plătim și să ieșim de aici.
- Cu grijă, ești bine? - Da.
- Ți-e bine? - Mi-e bine.
Bine. Este blocat.
- Nu. Smuceste-I. - Dezlipește-I. E un fermoar.
- E prins. - Dă-i un impuls.
- Nu-I forța. - Cu blândețe.
Prinde-I bine.
Ne-am blocat în cort.
- Bine, încerca-I pe ăsta. - Am un deschizător de conserve?
1, 2, 3.
Așteaptă, așteaptă, așteaptă, cu grijă.
- Alo? - Suntem în splendoarea pădurii!
- Acolo este altă ieșire? - Nu mai împinge.
Ajutor!
Alo?
Oh, Isuse Cristoase.
Calm! Nu vă agitați! Bine?!
- leis de aici. - Dă-te de pe mine!
Alo?
- Ce faci? - Încercam să cumpărăm un cort.
Simon, mă strivești să mor!
Simon!
Da, e drăguț. Îl luăm.
- Ești pregătit? - Desigur.
Oh, nu mă legă cu funia ta, dle Mascul Cerb!
Îmi place! Îl vreau!
Dacă aș fi știut că ești atât de implicată în asta, aș fi urmărit
și vânat o veveriță sau altceva.
Hei, acum mergi într-o ieșire.
- Da, iubito. - Trebuie să-I inviți pe Mașină.
- Ce? - Păi, este fratele meu.
- Va fi și fratele tău, deasemenea. - Cumnatul meu!
Nu pentru asta sunt ieșirile, să te cunoști cu ceilalți mai bine.
Îl cunosc deja.
- Cum se cuvine. - Îl cunosc cum se cuvine.
Voi nu v-ați făcut lipeala. Știu că poate fi un pic plin de sine,
dar Mașina este un om bun.
Trebuie să-I inviți.
- Nu. - Da.
- Nu, și nu. - Da.
- Acesta e fratele... - Da.
- Cu... și... - Mda.
Nu. Nu. Nu.
- Suntem osândiți. - Vom contramanda ieșirea.
Nu putem. Ea o să știe de ce. Nu există vreo strategie de ieșire.
- Mașina. - Mașina!
Nu ai habar cum e să petreci 5 minute cu acest om
după un pahar, două în ajunul Crăciunului, lăsat singur un întreg weekend pe munte!
E un nebun și de departe în ce mă privește este doar vina ta.
- De ce este vina mea? - Pentru că ai venit cu ideea.
De la bun început, ca un imbecil.
- Nu am fost eu... Eu... - Nu ar fi trebuit să te ocupi
în convențiile sociale în care nu te potrivești.
Isuse, Fionan, sunt la lucru. De fapt am să țin o prelegere.
- Rezolvă cumva. - Bine, da, rezolv eu.
O să-I sun. O să spun că e un fel de plimbare literară.
- Nu, religioasă. - Da, religioasă.
Un pelerinaj religios.
Un pelerinaj religios al abstinenței de diverse orientări.
- Orientări străvechi. - Spui că prognoza meteo arată rău.
- Vreme oribilă. - Să-mi spui când Kevins este gay.
- Transformă-i. - Travestit sau transexual?
- Travestit. Fă-o acum. Fă apelul. - Acum?
- Nu pot lucra până nu se termină. - Da, bine, nici eu nu pot.
- Dă-mi telefonul tău. - Ce vrei să spui? De ce?
Nu, dar o putem face de pe telefonul tău?
Pentru că tu ești cavalerul de onoare.
Rahat.
Bine.
Sună.
E căsuța vocală.
Lasă un mesaj Mașinii pe telefon!
Salut. Sunt Davin. Prieten cu Fionan care se însoară cu sora ta.
În acest weekend mergem...
Noi începem o plimbare tăcută
cu niște prieteni transexuali prin ploaie
și am vrut să te informez.
Îmi poți returna apelul, dar evenimentul va fi cum ți-am spus,
udați și în liniște și plictisitor și ciudat.
Bine, pa pa...
Ține-mă la curent. Nu uita, totul e din vina ta.
Bine.
Dostoievsky.
Bună, fetelor!
Bună.
Trebuie să plecăm, bine?
24 de apeluri ratate.
- Dumnezeule. - Da. Să mergem.
Să mergem, bine?
Davin, vino aici.
- Unde-i Mașina? - Oh, da.
Ne-am jucat de-a nu răspunde la telefon, dar el are detaliile.
- El o face în felul lui. - El o face în felul lui?
El o face în felul lui.
Bine. El o face în felul lui.
- Distracție plăcută! - Bine, și ție la fel!
- Pa. - Pa, distracție plăcută. Pa.
Pa!
Să mergem!
Bine, bine.
Chiar o să fie distractiv.
Pa!
Bine, un ultim apel. Scuze. O secundă.
Mașina, salut.
Ascultă, doar verificam dacă știi despre această întâlnire.
Oh, Da. Te-a sunat înapoi?
Nu?
Păi, îți pot da adresa. Da, îți trimit acum sms.
Băieți, vreau doar să spun că,
știu că am fost reticent cu legătură la ideea acestei reuniri.
Dar cred că o să fie genial,
și aș vrea să-i mulțumesc cavalerului meu de onoare și prietenului meu Davin
că le-a pus pe toate cap la cap, bine?
Deci,acum că suntem toți aici vă pot spune că
am evitat un glonț serios astăzi.
- Da, așa e. - Îl știți pe fratele lui Ruth?
- Mașina știe despre asta? - Da.
- Mașina? - Nu ai vrea să afli.
- Da, vreau să știu. - Davin aici, a luat una pentru echipă.
Și după un subterfugiu elaborat 28 de apeluri ratate
și 24 de mesaje...
- Oh, pune unul. Pune să auzim. - Să îndrăznesc?
de fapt niciodată nu i-am auzit vocea acestui tip,
dra poveștile ți-ar face rahatul să se decoloreze în alb.
E genial.
Bine, Gavin, sau oricare ți-ar fi prenumele, sunt Mașina.
Sunt aici cu un cerb cu o enormă erecție furioasă.
M- ai auzit că bat, lasă-mi să intru. Primul gând mi-a fost la poartă.
Mergem în Africa!
Activități, hamuri ușoare,
6 bărbați, 3 cearceafusri de pat, juma de kil de pui grași
și nu o să-i radem ouăle, o să-i radem curul!
Pune un pic de ruj ca inel.
Poate fi o treabă pentru transexualii de care vorbeai.
Gândește global tot, Facebook, Twitter,
orice ce se poate permite pentru 5 minute și bum,
toată lumea căutând fotbalistul dichisit Fionan.
Ești cu mine? E o nebunie ca încă nu mai apelat înapoi.
Am făcut 22 de tururi, măi omule. O să pun atacul nuclear pe tine.
Davin, Davin, Davin. Dami-I, Davin.
Ce naiba tocmai ai...
Da.
- Asta este... - Mașina!
- Bună ziua, bastoane afurisite. - Salut.
De tine mă ocup imediat. Care sculă feliată e comandantul tău?
- Ce? - Cine-i șeful?
- E aia o chestie din sport? - Cavalerul tău, Mire.
El este acela.
- Kevin? - Davin.
- Gavin? - Nu, Davin.
- Nu, Gavin. - Nu, Davin cu D.
- Nu, Gavin cu G. - Oh, bine.
Deci Muggins aici de față a lăsat totul baltă în viața lui
și a condus 220 miles pe o muscă,
pentru că acest mic prezervativ nu poate răspunde la un jeg de telefon!
- Pentru că... Nu, pentru că... - De ce stai jos?
Pen...
- Ascultă, Mașina... - Și fotbalistul, sora mea.
Asta ar fi să zic al naibii mireasa
a trebuit să mă sune ca să mă informeze despre acest circ nemernic!
- Stai un pic, pentru că... - Ai idee
câte reguli ale protocolului de ieșiri a sărit acest cur mutilat?
Aceasta este o abatere atroce a datoriei cavalerului de onoare!
Băi, cumnatul lui, înțelegi?
- Bine, bine. - Ar trebui să smulg fiecare fir de păr pubian.
la curul prietenei tale de pe ouăle tale în fruntea ta chiar aici
în acest loc cu dinții mei!
Oh, de fapt am încercat să te sun.
- Unde ți-e telefonul, soldat? - Ce?
Dă-mi porcăria de telefon, găinaț.
Scuze, doar o secundă.
Poftim.
- Când s-a-ntâmplat? - Abia acum.
- De ce s-a-ntâmplat? - Telefonul e un telefon nașpa
și am avut niște dificultăți cu el
și m-am simțit neajutorat din cauza asta...
L- am scăpat într-o cană cu apă!
Telefonul lui era pe mut.
A trebuit să-I apelez pe Fionan, pentru că nu am putut da de Davin.
Era atât de ne... contactat.
Uite ce față ai băi, Gay-vin.
Tu trebuie a fi scuipat pene. Lasă-mă să ți le îndepărtez,
pentru că... Pe loc repaus, băieți! Sunt aici și asta e lucrul principal.
Raportarea de la datorie.
Vino aici, Fionan!
- Asta e dureros, Mașina! - Îmi pare bine să te văd.
- Da, mulțumesc că ai venit. - Nici o problemă!
- Bun! - Liniște. Pe cine avem aici?
- Cine e băiețașul din cor? - E Simon.
Salut Th-imon!
De unde te știu?
Mașina, el e fratele meu Kevin.
Oh, asta ne face ecologiști! Vino aici, frate!
Ha-ha! Îmi pare bine să te văd. Hai aici. Ce naiba-i asta?
Da, Mașina. El este...
Tată?
- El este deasemenea Kevin. - Ambii vă numiți Kevin?
- Corect. - E ridicol.
- Și cum vă strigați unul pe altul? - Kevin.
O nebunie. Bine, marele Kevin, micul Kevin.
- Uite, de fapt nu sunt atât de mare. - Am reținut. Enormul Kevin. Măruntul Kevin.
Bine, menajul e făcut. Sus, copăcel.
Șeful domnișoară de onoare, prezintă-mi itineriul.
L- am descărcat înainte de a face petrecerea.
Adică, mă pricep, dar chiar dacă nu pot descifra codul din mesajul tău vocal.
Marșul religios de retragere presupun este mulțimea din barul din iad.
Am dreptate? Pe care am primit-o, dar travestitul răsucit
care mi-a plăcut, ce dracu vorbim noi aici? Bangkok?
Saigon? Și apoi I-am despicat.
Băieți, mergem la Cardiff?
Uită-te la tine șopârlă mică. Târfă de la bar!
O tavă de pahare și o sticlă Daterday!
Acest mic organism dintr-o celulă se însoară la naiba!
Cu sora mea.
- Ce mă-sa o să facem? - Nu mai avem nimic de făcut.
- Ce mă-sa e de făcut-o? - Acum îți spun că
am să plec la prima oră dimineața. O să am scuzele mele.
- Fir-ai să fii! - Nu am căzut de acord cu asta.
- Du-te urâtule. - Aș ști dacă ar fi vreo altă posibilitate?
- Ei hai, Simon! - Fir-ai să fii! Ăsta-i rahatul tău.
Fionan se însoară. Îți place sau nu, ești inclus în această ieșire.
- Arata puțină loialitate la naiba. - Mai trebuie și să ne duci acasă.
Mulțumesc, Bernard. Bun om.
- Vine. - Păi, merg la culcare.
Păi și eu.
Parcați, surori, tăriile sunt obligatorii.
Noi tocmai eram în drum spre pat chiar înainte ca tu să apari.
Mâine avem drum lung de parcurs.
Plimbare unde? Din bar în bar?
Nu, plimbare. Mersul pe jos ca o drumeție.
- Nu, incorect. - De fapt asta va fi, Mașina.
Plimbându-ne și campând și rugând, rugându-ne muntelui.
Doar multe... Am luat multe chestii. Și pentru capming.
- Bine. - Am vrut doar ca tu să știi că vreau,
să ies în sălbăticie.
Ce nai...
homosexuali agresivi ce sunteți.
Bine, Mașina, Kevin și Kevin aici sunt literalmente gay.
Deci ei au o scuză, dar deodată voi cei 3 tocilari
- vreți să începeți să mestecat scula? - Bine.
Îmi pare rău de confuzia creată. Limpede că nu e lucrul tău.
Deci, mă ofer să plătesc pentru benzină ta.
10 colibe, soldat Gay-vin!
Trebuie doar să supravituiesti la limita propriei curți marțiale
și acum spui că să dezertez de la datorie.
Ai tupeu de babuin, băiete.
Da, e o porcărie alarmantă,
dar dacă asta vor să facă sacii ăștia amuzanți,
să ies în sălbăticie, atunci prieteni, mă bag.
Hei.
Mă bag.
- Bine, bun. - Da.
- Genial. - Deci rozătoare mici,
va ghemuiți în rumeguș și ne vedem la deschidere.
Asta-i amețeala unui oraș în petrecere. Dispăreți din ochii mei.
M'neața!
Să mergem.
Isuse.
Pământeni!
- Coaie. - Ce se întâmplă?
Mașina, aici erai.
Și acolo sunteți voi.
5 hobiți mici ieșind din comitat.
Pe aici.
Mașina, tu nu ai nici un fel de echipament!
Asta nu e un traseu recunoscut!
Caută așchii.
Nu este semnal. Suntem în pustietate.
Nici eu nu am. Ce rustic.
Nici eu, asta e singura mea busolă.
Păi, cel puțin tu ai un telefon, Fionan.
Cel puțin nu e mort pentru că un idiot I-ar fi aruncat într-o halbă.
Și mai degrabă m-aș desfășura ca o manifestare.
Să punem telefoanele sub acest fermoar încât să scăpăm de grija lor
- și verificarea lor periodica. - Ar fi înțelept?
Da, hai să stăm deconectați să zic cam două zile.
Două zile întregi? Nu sunt sigur că e ceva înțelept.
- Ei hai. Haide, Simon. - Hai, Simon.
Oricum, am această busolă de aici care să ne țină pe calea bună.
Plop.
Oh, Isuse. Nu, nu, nu. Oh, Isuse. Nu, nu, nu!
A fost incredibil de nepoliticos și enervant și de asta avem nevoie.
- Nu ne trebuie. Boom. - De busolă avem nevoie ca să găsim calea.
Trebuie să ne rătăcim. Pune busola aia în rucsac
și Susan aici de față va fi, "Hai să luăm busolă!" Inacceptabil.
Busola moare! Noi am renăscut.
- Dar e periculos! - Desigur e periculos, Thimon!
Nu mergem pe drumul normal.
Busola asta este făcută manual, tont nenorocit!
E asta carnea ta de vită, o să-ți cumpăr o alta.
Nu, imbecilule! Are o valoare sentimentală! Mi-a fost dăruită de...
de cineva!
Oh, fostul tău profesor de geografie, dnul Kennedy.
Soțul tău... îmi cer scuze, fostul tău soț.
- Isuse, ai putea te rog... - Nu ai nevoie de busolaă aia.
Trebuie să călătorești liber.
Avem tot.
Nici măcar un freamăt nu am.
O viață, o nevoie
În noapte
O dragoste, avem de împărtășit
Te părăsește iubito, dacă nu îți pasă de ea...
- Isuse, acest cântec - Știu.
- Să nu dezgrop melodiile? - Nu.
- De ce nu? - Eu nu pot înghiți U2.
- Minciuni. - Scuză-mă.
- Ție de fapt îți place U2. - De fapt NU.
Nu-ți place muzica lor, au nu-ți place Bono?
Asta ar fi o firmă negativă în ambele cazuri.
În regulă, fingers on buzzers. Da sau nu, "Cu sau fără tine"?
- Fără tine. - "Ziua de Anul Nou"?
- Nu. - "Căile misterioase"?
- Negativ. - "Rău"?
- Foarte rău. - "Mândrie"?
- Rușine. - "Vertigo"?
- Vertig-nu. - "Străzile"?
Mașina, dacă sunt ale celor de la U2, nu o să-mi placă.
- În concert i-ai văzut? - Odată.
- Nu ai plâns? - Am plecat.
- Nu! - A plecat.
- Ești irlandez, așa e? - Și asta ce are a face?
Ah-ah-ah-ah, soldat Gav, lupta pentru războiul tău.
Știi, Cyborg, într-o zi, la un moment dat în viață,
o să te trezești că asculți un cântec de la U2
cu lacrimi curgând pe obraji
și în acea zi, care va veni, prietene...
aș vrea să-ți amintești fata aceasta.
- Ce dracu se întâmplă cu el? - Calm.
Fata aceasta.
O să fiu acolo, Cyborg.
- Păi, am să mă întorc. - Am să mă întorc.
- Nu, nu, ba nu. - Simon, Davin, haideți.
Să mergem.
Hai.
Am citit chestia asta în "The Guardian"
despre diferențele dintre ciupercile comestibile și cele otrăvitoare.
Aparent, este doar un singur fel de ciuperci otrăvitoare care nu-s otrăvite
și fie sunt roșii, sau nu sunt roșii.
Nu-mi amintesc.
Fionan, le-ai spus povestea ta despre yoga Bikram?
Am avut un atac de panică și mi s-a cerut să plec.
De ce să faci Bikram dacă nu ești obez?
Nu sunt obez pentru că am fost la Bikram.
Ai fost o singură dată și atunci ai făcut atac de panică.
Odată a fost destul.
"S-a vorbit destul de mult despre cântecul următor. "
- Ăsta-i un mormânt. - "Acest cântec nu este un cântec rebel. "
Acest cântec este "Duminică, duminica însângerată. "
Avem un concert.
Simon, fac o înțelegere cu tine.
Când creezi un website care are aceeași
deschidere, puterea emoțională a unui cântec U2,
atunci te cățări aici și strigi codul HTML. Trimite.
Fac mai mult decât websit-uri dar nu scriu chiar coduri HTML.
Asta, ca și U2, au încetat să mai fie importantă cam de 20 de ani.
De fact, ca și U2, e ceva acum
care poate fi reprodus de o piesă software.
Creier sau inimă?
- Ce? - Alege un organ, creier sau inimă?
Aleg unul?
- Alege unul. - Creier.
Bine, preferi calculatorul în locul omului?
Uneori, da.
Ce anume conduci?
Un BMW X5 din 2012.
Arat-mi cheile.
Aruncă-le.
Când ai terminat discreditarea foametei memoriale
și vei reveni, te voi lăsa să le inspectezi.
Te temi că voi râde de cum le arunci?
Dacă asta e temerea ta, să fii sigur
cam 1,000% că nu asta am să fac.
Nu, nu i le aruncă, Simon...
Îți bați joc de mine?!
Oh, Isuse! Au dispărut!
- Au dispărut! Au dispărut! - Frumos, Simon.
- De ce nu le-ai prins? - Pentru că le-ai aruncat ca un idiot.
Ce îți spune creierul tău că ar trebui să faci?
Inima mea e de acord cu tine.
Cu piatra asta mare ar trebui să începi.
Bine, poate ar trebui să amplasăm tabăra aici peste noapte.
Da, hai să ne oprim pentru înoptare.
Am văzut un mic lac drăguț acolo dacă cineva vrea să se spele.
- Suntem extrem de murdari. - Mergeți voi. Eu o să montez cortul.
O să montez cortul, Fionan. Am mai multă experiență pentru asta.
- Așa că du-te cu ei. - Pot să montez un cort, să știi.
Știu că poți, dar se duce lumina și trebuie ridicat repede.
- Sunt fericit să mă ocup. - Îl pot monta atât de repede.
Am număr semnificativ de insigne de competență de la cercetași.
Un număr de ce?ț
- Insigne de competență. - Insigne de competență, bine.
Dă-I încoace. Dami-I.
Bine.
- Prieteni. - Nu, hai să-I vedem pe asta.
Bine, am să-I iau.
- O să fie cam așa, nu-i așa? - Așa pare să fie.
- Acum te comporți un pic, ca un copil. - Bun, tu ești copilul aici.
Ce? De ce? Numai dami-I.
- Coc? - Numele mic al lui Davin.
În școala primară, cineva i-a runcat un coc în cap la cantină
și i s-a blocat.
Poreclă, asta e. Și cocul.
Numai dami-I. Dumnezeule, ăla este un vultur?
- A fost atât de ușor. Prea ușor. - Bine, poți să îl co-montezi.
- Dar eu țin planurile. - Nu am nevoie de planuri.
De ce nu mergi să aduci cuiele de pus în pământ?
Coc...
Hei.
Ah, îngheț.
Sora ta e grozavă.
Îmi place de, Ruth. Fratele meu e un norocos.
Nu numai că are noroc, Micuțule Kevin.
E ca și cum ar fi jefuit Casinoul.
Voi băieți vă uitați înainte spre ziua cea mare?
De fapt, nu voi fi acolo în ziua cea mare.
- Am crezut că voi doi sunteți cuplați. - 6 ani.
Explică.
- E tatăl meu. - Ce are el a face?
El nu a fost niciodată capabil să-și bată capul cu chestia asta gay.
Continuă.
Niciodată nu a fost capabil să accepte
că eu și partenerul meu Kevin suntem homosexuali.
Și?
Tatăl meu e un bătrân din generația amterioară. Sunt alte vremuri.
Și?
Spune că nu va veni la nuntă dacă eu voi fi acolo.
- El nu e de acord cu mine. - Și?
Nu I-am întâlnit niciodată.
E o situație complicat pentru Fionan.
Adică, am trăit cu ideea asta, e nunta lui.
Adică, dacă tatăl meu nu merge la nuntă, oare mama mea merge ea? Este...
Este un coșmar pentru Fionan.
Da, Fionan trebuie să fie bărbat
și să-I aducă pe bătrân. Sfârșitul poveștii.
Cum îți vrei friptură?
Fiona-a-la-cake.
Am vorbit cu Kev despre planurile de nuntă.
Mi-o pregătesc pe a mea dacă cineva vrea să i-o fac tot eu.
De ce nu-i întrebăm pe cine preferă să le facă fripturile?
Eu, cel care am făcut un curs în știința grătarului, său...
Niciunul dintre voi doi clownilor n-o să vă apropiați de friptura mea.
- Prefer să o mănânc necoaptă. - Nu o să intri acolo.
Asta e gheață lichidă.
Fără vreo erecție mascată.
La tine mă uit, Photoshop.
S-a dus.
Da!
- Nu, s-a-ntors. - Hai, băieți! Ha-ha!
- Unde e Adobe Illustrator? - Adică Simon? S-a dus la culcare.
- Ne-a tras în piept. - Nu, sincer, lasă-I în pace.
Sunt aceleași reguli pentru toți bărbații.
Pe moment trece printr-o perioadă grea.
- Cum așa? - Afacerea lui se chinuie.
- Nu știam asta. - Am aruncat o privire peste situația lui.
- Nu arată prea grozav. - Mai exact cum?
Sunt într-un rahat mare. Sărmanul abia poate dormi. la Valium și Xanax.
- Sunt îngrijorați pentru casă. - Știai asta?
- Nu. - Vino aici.
- Mașina, serios. - Mașina, renunța.
- Mașina! Se duce. - Întoarce-te la foc.
Suntem doar noi doi acum.
Ce mai faci?
- Grozav. - Deci, ce-ți datorez?
- Datorie? Despre ce vorbești? - Datoria companiei tale.
- Ce anume îmi spui? - A fost Marele Kevin!
Privește-mă în ochi și doar cu ce ești dator.
- Nu o să-ți spun. - De ce nu?
De ce ți-aș spune cu ce sunt dator?
De ce nu mi-ai spune cu ce ești dator? Zi-mi cifrele.
- Nu. Nu. - Haide. Spune-mi.
Mai mult sau mai puțin de 3 milioane?
Ce?
- Mai puțin? - 2,5.
- Mai puțin. - Două?
- Mai puțin. - 1,5 milioane?
- Mai puțin. - Ai un milion?
- Nu, încă ești departe. - Bine, cât mai puțin de un milion?
- Cat, 800? - Nu.
700?
- 650? - Oh, Dumnezeule.
6? 550?
6? 450?
- 4? 375? - Nu!
Uite, bine, datorez sub 250,000 euro
și asta e cu tot portofoliul până la capăt!
Sunt terminat, clar? Acum ești fericit?
Bine.
Nu a fost așa de greu, nu?
Sincer, știu cum te simți.
- Crezi? - Crede-mă.
Deci cât datorezi?
Cam jumătate de milion sau ceva nebuni?
La nord de asta.
800,000?
Exact spre nord?
- Un milion? - Continuă drumul spre nord.
- Un milion și jumătate? - Spre nord.
- 1,75 milioane? - Nord.
Două
- Două milioane. - Bingo.
Banii mei, toți banii mei...
Nu mai am nici un ban.
- Oh, Dumnezeule. - Nu e asta o nebunie?
Vrei un pahar cu whisky?
Vreau.
Vrei. Sigur că vrei.
- leși și alătură-te băieților. - În regulă.
Vin.
Da, deci... Da, s-a întâmplat să fie... A fost...
- Da, Da. - Hei, Simon.
Hei!
Așa, Facebook.
Corect.
Știți, băieți...
Nu poți pune preț pe asta.
Ba băiete.
Oh, Doamne Dumnezeule, nu.
- Doar nu te masturbezi aici. - De ce nu? Tot nu pot dormi.
Pentru că e dezgustător. Ajunge.
Dacă nu o fac, nu adorm.
- În nici un caz. - Nu aici.
Bun, uite, două opțiuni. A, fac una mică și repede,
direct și foarte funcțional un număr mic într-un ciorap
de ce nu și apoi toți ne culcăm.
B, adorm și mintea mă va alimenta cu fantezii
care-mi cer să mă proptesc în cel mai apropiat obiect,
în acest caz tu ești, dar aproape că ești familia mea acum,
deci asta e, știi... A sau B, hotărăște.
Afară, desigur.
Afară e compromisul aici.
Am niște hașiș aici dacă nu poți adormi.
Mi se pare de obicei bună această șmecherie.
Nu merge, nu-i așa?
Afară.
Două minute.
- E un animal. - Nu te poate auzi.
Ce mai contează. Ar fi flatat că să audă asta.
Sunt flatat, nespus.
Oh, da.
Oh, drăguț mister.
Oh, my lady.
Oh, nu neglija bilele.
- Isuse Cristoase! - Oh, Doamne!
- Haide. - Mai departe! Du-te mai departe!
Isuse!
Foc.
Foc!
E la curul meu! E la curul meu! Fir-ar să fie!
- Sunteți toți bine? - Oh, Doamne, ai văzut?
Vezi? Eram înăuntru în cort, Mașina!
- În interiorul focului! - A fost așa minunat.
- A fost ca un voodoo magic. - Bine, ce mă-sa ai făcut?
Da, presupun că o rocă fierbinte trebuie să fi aterizat pe ea.
Căcăcios mic, nu am văzut-o. Dar a rămas un ghiont, Marele Kevin.
Destul pentru încă câteva, deci asta e un rezultat.
Un rezultat? Aproape că am murit, Mașina!
Perfect conștient de asta, Slick, îți garantăm asta
din perspectiva sigură că am o implicare în asta,
dar să nu stăm. Acum, locuința.
Tocmai ne-ai distrus proprietatea.
Oficial aparține Ghidului Fetelor.
- Nu poți face asta! - Să fac ce?
să te comporți așa! Ca și, ca și...
- Că ce? - Aproape era să murim.
Fionan, îți tot repeți. Vrei să te așezi?
Mai că te-aș omorî acum dacă aș putea.
Cât te urăsc. De fapt noi toți te urâm.
- Ai stricat toată chestia asta! - Ce înseamnă toate astea?
O ieșire!
În sfârșit.
În sfârșit... Ce?
Oh, Doamne. Uite.
Bine, asta e un pic cam înfricoșător,
dar parcă arata ca o pereche de țâțe.
Acele două stele luminoase, astea sunt sfârcurile tale chiar aici.
- Tate mari minunate. - la și te culcare.
- Cum ai făcut asta? - M-am trezit mai devreme. Nu am putut dormi.
Mă gândesc la patrimoniul nostru
și ce înseamnă pentru mine, și am reconstruit asta.
Nu ai avut vreo sursă de materiale și n- ai cusut asta, nu-i așa?
Nu, Bilbo Baggins, în nici un caz. Ar trebui să ne mișcăm.
Mordor așteaptă.
- Dar nu are logică. - Ce vrei să spui?
Dar se spune see-gees.
- Segue! - Dar nu are... De ce e?
Este S-E-G-U-E, deci așa îi spun see-gee.
Uneori lucrurile sunt diferite de cum se numesc.
Oh, mătușa mea amețită. Asta prieteni, este un nenorocit de taur.
Nu!
Oh, nu mă pot uita.
Oh, Isuse.
Nu mă privi în ochi, dle Taur.
- L-a dus. - Sigur că I-a dus.
Ei hai!
Bine.
Să mergem prin pădure.
Asta se întâmplă când ne oprim telefoanele.
Oh, Isuse, Kevin! Sălbaticule!
Ți-am spus, natura nu e nimic.
Bine, bine, bine.
Acum, asta, îți garantez, este o propunere ușor diferită.
Vrea careva să o atingă să vadă cu ce fel de volți isteți avem de a face?
Nu.
- Poți simți ceva? - Pot să aud.
Fir-ar să fie!
Cum a fost pentru tine, Marele Kevin?
E necrezut de electric.
Păi, nu putem trece pe sub el.
- Și nu putem trece peste asta. - Așteaptă, acum.
E de-a dreptul un seif, băieți. vă spun eu.
Să vedem.
Putem face asta. Dați-vă înapoi, băieți. Feriți-vă.
Ce ai nevoie este un mic impuls de atac.
Trebuie să te implici.
Trebuie să vii la un pas de fermoar.
E chestie de fizică.
Bine.
Mda.
Nu!
Oh, Isuse!
Oh, Doamne.
- Mașina, ești bine? - Unul dintre noi trebuie să-I ajute. Du-te.
- E pe fața mea! - Bine, Ihai să...
Bine, hai.
- Oh, Doamne. - Ești bine?
- Nu am reușit, băieți. - Nu.
Nu.
Vin și eu. Mergeți înainte. Hai.
Da, dar nu are sens. Mi se pare mie
că e nevoie de prezența mea în ideea că ție să-ți placă.
Și apoi trebuie să-ți placă chiar mai mult decât mie.
Trebuie să mă întreci în a-ți place. Sună ridicol.
- Și este. Ai dreptate. - Ar trebui să te gândești.
Bine, așa o să fac. Da un exemplu.
- Un exemplu? - Un exemplu.
Exemplu, bine. "Clanul Soprano".
Ai văzut primul filmul. Nu înseamnă că e al tău.
Nu spun că e al meu. Spun că părerea ta despre asta
s- a conturat, cred, în jurul opiniei mele
și ca să fiu limpede, nu zic că I-am văzut primul.
Tu nu ai decis că îți place până când eu am decis că îmi place.
Am crezut că primele episoade...
arată un format complet...
conform cu tine. Mai dă-mi un exemplu.
Al exemplu este cel al orezului.
Bine, multă vreme am crezut că sunt alergic la orezul Arborio.
- Am crezut că sunt un fel de alune. - Nici măcar nu pot comenta pe tema asta.
Hai să vorbim despre "Mulholland Drive".
Să vorbim despre "Mulholland Drive".
În același timp poate să-ți placă și să urăști acest film. Asta-i ideea.
- Ascută ce spui. - Mă ascult ce spun.
Ce zici de Vespas? Am un Vespa. Tu ai un Vespa.
Corect, vești proaste, Davin, și alți oameni în lume dețin un Vespas.
Eu am un Goa. trebuie să ai un Goa. Îți place Goa. Te miști în Goa.
Tu deții o provincie Indiană? Când s-a-ntâmplat asta?
Știi ce? Cred că am să urăsc ceva
care de fapt îmi place doar să văd dacă începe să-ți placă.
Am să pretind că te urăsc. trebuie să continui să pretinzi
- că îți place lucrul care-I urăști. - Scuze, ce?
Nu știu. Mi-e rece.
Risotto.
- Ce este? - O colibă.
Este un vechi adăpost comunal.
Vom construi o colibă în interiorul adăpostului.
Am fost curentat în gură, adică în limbă.
Chestia aia a durut.
Mă bucur să fi fost de serviciu.
Da.
- Bun, Da? - Da.
Da, ce prenume stupid. văd de ce ți-ar place.
Nu sunt prea mulți Coc în lume.
- Nu. - Ruth se întâlnește cu un Coc.
Mai demult. A fost ceva scurt.
După ce ea s-a despărțit de el, a venit la mine.
Acest tip Bun(Coc) a fost măcelărit.
Ea s-a simțit vinovată de asta, a vrut să știe dacă poate face să fie mai bine.
Ce pot să spun?
Îi trebuie ceva vreme unui om să treacă peste așa ceva.
Da, nu sunt prea mulți Bun în lume.
Asta numesc eu cavaler de onoare.
Știi, nu este o ieșire adevărată fără niște momente de impertinență.
trebuie să fiu sincer și să spun că nu m-am gândit
că ar fi un moment potrivit, dar...
- Asta ce mai e? - MDMA.
Ce, ca și bancă?
Um, asta e un drog, ca și ecstasy.
- Nu am mai făcut așa ceva. - Eu cred c-o să-ți placă.
Poate conecta oamenii la blândețea lor, mai mult la partea lor feminină.
Continuă, Mașina. Continuă.
Hai.
Da!
Nu simt nimic.
Este în fișa postului.
Un gust ciudat. E ca o baie în șerbet.
- Simt ceva ca o pătură. - Nu avem paturi.
Nu, de fapt simt ceva ca o pătură, ceva ce seamănă cu o pătură.
Toată blana. Vrei să te mint?
E un fel de cum ești tu... dar nu.
Bine.
Deci care-i povestea ta, Mașina?
- De parcă ai avea o familie? - Eu am avut.
Oh, îmi pare rău.
Nu, ei sunt complet în viață, sau indiferent.
Nu am știut că ai probleme.
- Știu că nu aveai să știi. - Orice aș putea face.
Primul lucru care I-ai putea face este să nu sufli o vorbă spre Ruth.
Nu vreau ca ea să intre pe un astfel de culoar al gândirii
că am fost tras înapoi în jos.
Da, sigur, Mașina.
Oh, Isuse, trebuie să mă întorc înapoi înainte de ziua cea mare.
Cumva, vreau să zic...
Nu pot urca de unul singur. Doar...
Deci ce s-a-ntâmplat, Mașina?
Păi, sunt sigur că mulți ați auzit noaptea trecută,
că acum financiar plutesc pe un pârâu de rahat și doar cu o padela.
- Două milioane. - Am fost într-un mare stress.
Și băutură, a fost... un fel de traiectorie ascendentă.
Am fost invitat la curse în Deauville
în Franța ca persoană juridică.
Aveam doi căi ce trebuiau să-mi vină înapoi cu avionul
de la Paris. Trebuia să merg la toileta, urgent,
și lumina centurii de siguranță nu era stinsă iar stewardesa repetă,
"Turbulențe! Centura! Turbulențe!"
Și eu, "fac pe mine acum! Să fac pipi!"
"Turbulențe!" Așa că mă ridicasem și apoi să merg.
Cum adică "să merg"?
Am făcut un fel de Gerry Depardieu, dacă înțelegi ce spun.
Ai făcut pipi într-o sticlă în avion?
Depardieu avea o sticlă?
Am fost arestat, dat jos din avion.
Am fost închis 24 de ore.
A trebuit să mă întorc în Irlanda terestru și pe mare și când am ajuns acasă,
Rachel schimbase încuietorile. Acum nu-mi mai pot vedea copiii.
Bine, și ce i-ai spus?
"Rachel, de ce te comporți ca o ticăloasă?
"Ai un băț masiv deasupra găurii tale în ce privește problema asta.
"Îmi plac rahaturile care le debitezi și știi asta, Da?"
Ce cuvinte ai folosit mai exact?
Asta am scris textual ca să o pot pironi.
Ți-ai cerut iertare?
Nu cred că am fost arestat și să-mi fi cerut scuze,
dar ea... ar trebui să știe...
complet... că sunt plin de regrete și indiferent ce altceva.
Poți spune acele cuvinte, poți?
- ce? - Îmi pare rău, poți spune.
- E ridicol. - Atunci spune.
- Nu. - De ce nu?
- Pentru că nu asta simt. - Hei, știu.
Davin... ridică-te și fii soția lui iubitoare legal.
- Absolut nu. - Termină cu rahatula asta, Kevin.
Ai o săptămână să întorci chestia asta.
Bun, ridică-te.
Hai, bun.
Bine, acum uită-te la minunata ta nevastă
și spune-i că regreți din tot sufletul.
- Bine. - Asta-i Gavin.
- Davin. - Bun.
Pretinde doar.
- E ceva foarte gay. - Ai o săptămână. Fii bărbat.
Da, bine.
Rachel...
- De ce ești așa o nesimțită? - Nu, nu, nu.
Bine.
Da, bine.
Rachel...
- Lumina centurii de siguranță... - Nu, spune.
Haide.
Greșelile au fost făcute deja.
Ar trebui să fie niște muzică!
Trebuie să-mi sune în urechi.
Vă rog, cineva doar să-mi cânte orice. Ceva, orice!
Are dreptate. Ce faci, cu chestia asta fără o muzică?
E o mare iresponsabilitate.
Un uruit se-aude din mlaștină, din mlaștina din vale
Acum, în acea mlaștină, era un copac
un copac rar, un copac uruie
Copacul din mlaștină și mlaștina din vale!
- Hei! - Un uruit din mlaștină...
Frate Jacques, frate Jacques
Dormi? Oare dormi?
- Frate Jacques, frate Jacques - Sunet de matineu
- Frate Jacques, frate Jacques
- Sunet de matineu
- Dormi? Dormi? - Frate Jacques, frate Jacques
Femeile din Camptown cânta acest cântec,
În Camptown pista de curse are 5 mile,
Merg toată noaptea, merg toată ziua
Îmi pariez toți banii pe coada unui ponei, cineva pariază pe golf
- Davin, nu fi fătălău. E rândul tău. - Nu, eu nu pot cânta.
- Haide! - Hai, Gav!
Bine.
Pe drumul Raglan
Am văzut-o întâi într-o zi de toamnă
Și am știut că din părul ei negru
Ar țese o capcană
Ca aș putea regreta într-o zi
Am văzut pericolul de când am pășit
De-a lungul căii fermecate
Și am spus lasă să dureze
Fii o frunză care cade
La zorii zilei
Pe strada Grafton
În noiembrie
Ne-am împiedicat ușor de-a lungul pervazului
De o viroagă adâncă
Unde poate fi văzută
Valoarea pasiunii promise
Regina de Roșu
Încă face tarte
Și eu nu fac
Păi, mi-a plăcut prea mult
Și astfel deasemenea
Este fericirea
Aruncată la o parte
pe o stradă în liniște
Unde bătrânele umbre se întâlnesc
O privesc cum se plimba acum
Departe de mine
Deci, în grabă
Motivul meu...
Restul nu-mi aduc aminte.
A fost mortal, Bun.
Ce faci?
- Trec prin lac. - La întoarcere.
Mai mult e un iaz, serios.
- Unde se duce? - Se duce să înoate.
Am nevoie de apă pe trupul meu.
- La naiba. - E o nebunie aiurea.
de ce nu mergem acolo în haine și apoi să le scoatem?
Pentru că, Fionan...
Așteaptă-mă!
- Nu este ceva familiar pentru mine. - Aș fi putut jura că era aici.
- Da, și eu. - Păi, nu e.
- Oh, Doamne ce drogat sunt. - Unde-i Mașina?
Poate e lângă lac.
- Ce o să facem? - Îl găsim pe Mașină.
E la lac!
Îl găsim pe Mașină, și vom găsi lacul.
Mașina!
Mașina! Mașina! Mașina!
La naiba. Ce facem de fapt?
- Bine, trebuie să ne întoarcem. - Bine.
Asteaptati!
- Care-i calea de întoarcere? - Pe aici.
- Pe aici.
- Ei hai, care-i calea înapoi? - Bine, e pe aici.
- Nu prea cred! - Atunci care?
- E altă cale ce seamănă cu asta! - Eu am venit din partea asta!
Tu ai venit din partea aia. Eram în spatele tău.
- Davin, erai în spatele meu! - Deci pe care cale ai venit?
Nu știu. Posibil pe aici. Nu, pe aici.
Uite, hai. Bine, o să mergem pe aici.
- Improvizezi, Kevin! - Mai taci, Fionan!
Oh, Doamne.
- Nu, e pe aici. - E pe aici!
Oh, Doamne.
Ce naiba a fost asta?
Băieți, ne-am rătăcit. Priviți spre lună.
Luna se mișcă? Este un instrument de încredere?
Da.
- Luna nu e de încredere. - Nu știu.
- Și de ce ai spus da? - Pentru că nu știu.
Suntem chiar aici. Aici suntem noi!
Nu, nu suntem. Eram într-un loc care arată exact la fel.
Poate ar trebui să ne adăpostim aici până se luminează.
- Suntem în pielea goală. - Îmi dau seama de asta!
La dracu' că îngheț.
Cred că ar trebui să ne mișcăm să rămânem calzi.
Să facem dansul Pinguinului.
- Da. - Treci în fața mea!
- Da, bine.
Ține aproape, mergi!
- Continuă să alternezi! - Bine, bine.
Destul. Oh, am prins cam 8 minute de somn.
Nu mai pot face față acestei nebunii.
Oh, Doamne, de ai aia?
- Păi, bună dimineața, Fionan. - Ai omorât un animal?
Nu, dar am împrumutat niște haine de la el.
Ai luat-o razna.
Tocmai m-am decis asupra numelui tău indian Îmbufnat ca un copil.
- De când te afli acolo? - Din zori.
Domnilor, suntem în chestia asta acum!
Nu se vede nicăieri căsuță.
- De ce ești fericit? - Doar joc așa cum trebuie omule.
Ce ar însemna asta? Uite! Uite în ce hal ne-ai adus!
Am fi putut muri de pneumonie noaptea trecută!
Dar n-ai murit. Văd că ai improvizat un adăpost, ceea ce e bine.
Pentru că ne-ai cam rătăcit!
Toți ne-am rătăcit, Îmbufnat ca un copil.
- Fionan, e bine. - Nu, nu e bine.
trebuie să am de-a face cu chestia asta nebună toată viața mea.
Hei, hei, calm. Lasă-I în pace.
- Poftim! - Doar... lasă-I în pace.
Lasă-mă să pricep acum, sunteți o pereche acum?
Cred că trebuie să acceptăm ce suntem unde ne aflăm
și că toți am contribuit cumva la asta.
Deci, privirea sus, să lăsăm teatrul să megem mai departe.
Isuse, Davin. Ești un măscărici! Ești un fătălău iremediabil!
El nu te-a vrut nici un moment aici, clar?
El a proiectat apelurile. Îmi pare rău, ăsta-i adevărul!
Îmi pare rău. E adevărat, dar era din cauza insistentei tale
și a fost decizia ta, și acum am putea pleca?
Nu! Nu putem pleca, pentru că cealaltă problemă care o avem aici este
- ca tu ești un plin de rahat! - Despre ce vorbești?
Cred că ești surmenat. Trebuie să te așezi.
- Respiră, încearcă să nu vorbești. - Tipic!
- Indiferent. - Te dai superior!
Trebuie să-ți păstrezi spiritul ridicat indiferent ce ar fi. E așa de neobosit!
Te comporți de parcă ai înțelege ceva ce altuia i-ar fi imposibil să înțeleagă
Mereu un pic deasupra celorlalți! Isuse, mărimea Eu-lui tău!
Adică, el nu a fost niciodată, îndrăgostit!
- Fionan! - Pe loc repaus, Micule Kevin.
Nu știi despre ce vorbești, Fionan.
6 luni, Davin, a durat cea mai lungă relație a ta.
Ai avut atâtea șanse!
- 6 luni amărâte! - Asta nu-i treaba ta!
Ce fel de om se abține de la a se îndrăgosti?
Chiar și omul Neanderthal este îndrăgostit în timp ce tu ai bătut în retragere.
Tu nu ai experimentat nimic.
Nu ai nici dea mai vagă idee cum te poți simți
pentru că nu ai avut curaj să te îndrăgostești!
- Ce idiot poți fi. - Poftim.
- Greșești. Am fost îndrăgostit. - Oh, de care, Una? Clare?
- De amărât de Brenda? - Nu, nu.
Aceea... de la Crăciun de acum 6 ani.
- Acum 6 ani? - Da.
Crăciun?
Ruth?
Ce prost poți fi uneori.
O să-mi spui că Ruth ți-a frânt inima?
Nu, de fapt, mi-a zdrobit-o în țăndări.
Am fost la pământ.
Am fost la pământ în ultimul hal.
Inima mea...
Inima mea era...
în derivă acolo și a dat-o afară uite așa.
- Nu am știut. - La mă-sa că nu ai știut!
- Ai spus doar că v-ați despărțit. - Da, păi, vezi că știai!
Corect. Tu știai?
Da.
Și de fapt te-ai ascuns de mine?
- De ce nu mi-ai spus? - Răul fusese făcut.
Ce mă-sa vrea să însemne? De ce nu mi-ai spus?
- Fiindcă ai început să te întâlnești cu ea. - Asta era cu un an mai devreme!
Poate că nu am simțit că pot să-ți spun ceva din mizeria aia.
Isuse! Suntem de fapt prieteni?
Ce naiba se întâmplă? Adică... Așteaptă, bine.
Bine, Isuse, Davin.
Mai ești îndrăgostit de ea?
Oh, Isuse.
Fir-ar să fie!
Asta e ieșirea mea!
Asta e ieșirea mea și tu o să-mi spui că ești îndrăgostit de Ruth!
Dragostea vieții mele!
Și acum! Acum! După atâția ani!
Tu decizi că... acum este momentul potrivit să-mi spui!
- Tu! - Lasă-mă în pace, la naiba...
Nu!
Stai,
Stai doar! Stai acum!
Cristoase! Una dintre lentilelel mele mi s-a rostogolit în spatele ochiului!
Bun! Kevin, vei fi cavalerul meu de onoare?
Da, vrei, Kevin? Pentru că oricum am s-o fac!
- Băieți, începeți să fiți ridicoli! - Tu devii ridicol.
Mașina, ce facem acum?
E limpede ce anume trebuie să facă Fionan și Davin.
- Niciodată să nu se mai vadă! - Davin, a crescut un set de bile!
Roagă-I pe prietenul tău să te ierte că ești un așa idiot!
Și apoi putem pleca, pentru că chiar se face rece.
- Cere-ți iertare acum! Spune că-ți pare rău! - Nu!
- Fionan! - Nu.
- Să cer iertare pentru ce? - Isuse Cristoase, Davin.
- Sati departe! - Dați-vă mâna! Dați-vă mâna!
Domnilor, să mergem.
După mine.
Clar, nu putem mrge toți.
Sunt gol. Simon are iederă.
Am doar o fărâmă de iederă peste ouă. Mai al naibii decât a fi gol pușcă.
- Pur și simplu eu nu merg. - Corect, băieți, rămâneți aici.
Ce face?
Ouă, genial.
la micul dejun.
Încet, acum.
Încet băiete.
Încet, încet, bine, bine.
Oh, Doamne.
Bine, bine.
Aparent, dacă bagi forțat degetul
în curul unui câine, va înceta să te mai atace.
- Doamne. - E mort.
- Hai! - Ce... faci?
- Oh, Doamne. - De ce face asta?
Încet, încet.
Știu doar că nu mă pricep la așa ceva.
Încet! Aruncă-mi o armă!
- Ce... - Scuze!
Călărețule!
Nudule, nemernic hippy crocant! O să trag în tine rahat care ești!
Nu vrei să mori!
Vă spun un lucru băieți...
Aștept cu nerăbdare această nuntă.
Oh, bun, cred că ne lasă să urcăm.
Stați în spatele autobuzului.
Salut.
Nu mai veniți pe pământul meu!
Absolut.
La revedere.
Da!
Poți deschide asta, Simon?
Nu am cheile.
Oh, Doamne. Oh, Doamne. Isuse, Isuse.
Oh, Doamne.
La naiba.
Știi ce, este o mașină. E o mașină.
E o nenorocită de mașină.
E o nenorocită de mașină. O mașină.
Simon...
E o nenorocită de mașină.
Simon...
E doar o mașină.
Am ajuns!
Oh, la naiba.
Oh, Isuse, nu! Uli o să mă distrugă!
- Cum se oprește alarma? - Habar n-am!
Glumești cu mine.
Ești aici afară să-ți distrugi Jeep-ul cu bolovanul
și eu sunt înăuntru scobind într-o pâine! De ce nu ai așteptat să ies?
- Stai așa, cum ai făcut? - Oh, Da. Uite așa, șefu'.
Le-am găsit dimineața următoare.
Ești nebun.
Serios, Mașina, chiar ești nebun.
Da.
Băieți ne vedem la nuntă.
Șapte mesaje noi.
Bună, tata.
Da, a fost... interesant.
Ascultă, trebuie să-ți spun ceva.
Cei doi Kevins vin la nuntă
și aș vrea ca și tu să vii.
Da, știu asta. Desigur încă ești invitat.
Păi, cum vrei, tată, dar asta e ceea ce se va întâmpla, bine?
Bine. Păi, uite, mai gândește-te și vorbim în curând.
Bine, pa.
Ești în viață!
- Bună! - Bună!
Mulțumesc mult.
Hei, tu!
Bine ai revenit.
Să nu uiți inelele, da?
Rach... te rog.
Îmi pare rău.
Cât a fost de greu?
Oh, Doamne.
Bună la toată lumea. Eu sunt Davin și sunt cavalerul de onoare.
Nu mai am frați.
Sau surori, la drept vorbind.
Deci frați mi-au fost prietenii mei
și îi iubesc ca pe frați și surori.
M- am certat cu ei și am râs cu ei
și am crescut alături de ei și am învățat de la ei.
Și niciunul înafară de omul care se însoară azi aici...
- Fionan. - Fion-aun
M- am bazat pe el mult peste ani
și el e alături de mine.
Chiar și când am așteptat poate prea mult de la el,
a fost disponibil să vadă peste căile mele... cam idioate
și m-a ajutat să găsesc omul care sunt acum.
Deci am să spun felicitări, Ruth. Ai ales un amețit.
Da.
Sunt mândru să spun că acest om este cel mai bun prieten al meu.
Și...
și cu permisiunea voastră...
fratele meu.
Căsătoriile nu se fac în rai.
Se fac aici pe pamnat, dar voi doar trebuie să aruncați o privire
la această uimitoare femeie ca să știți de ce prietenul meu Fionan,
este așa de aproape de rai.
Așa că vă cer, doamnelor și domnilor, să vă ridicați paharele odată cu mine
pentru Fionan și Ruth, mire și mireasă.
Pentru Fionan și Ruth.
- Ea arată spectaculos. - Mulțumesc.
Cine este omul acesta?
- Bună, tată. - Bine v-am găsit.
Tu trebuie să fii Kevin.
- Dle Quinn. - Derry, te rog.
- Îți aduc ceva de băut, Derry? - Nu, lasă-mă să-ți aduc eu un pahar.
- E drăguț din partea ta. - Păi, barul e la liber.
- Să te ajut, Derry. - Da, frumos din partea ta.
- Ce anume ai vrea? - Mulțumesc.
- Davin. - Salut.
- Tocmai mi-ai spus Davin? - Da. Ți-am spus Davin.
Și uite, am ceva pentru tine.
- Mi-ai adus un cadou? - Oh, Da.
"Fie că cel mai bun să câștige. "
Puțină atenție se poate, vă rog?
Acesta este un moment într-adevăr special pentru mine.
Cea mai umitoare zi din viața mea.
Și acum fratele meu, Mașina, cel mai în vârstă prieten,
ne oferă în dar un cântec.
Urcă aici.
Mulțumesc.
Doamnelor și domnilor, numele meu,
sau numele meu adevărat...
este Richard.
- Richard? Este? - Da.
Motivul pentru care mi se spune Mașina este...
păi, vă spunasta altădată, Da.
Doamnelor și domnilor, acest cântec este despre mire și mireasa
și despre dragoste.
dar este și un cântec despre Irlanda
și despre bărbații și femeile din Irlanda.
În ultima vreme, ne-am cam luat o al naibii bătăiță.
Cum economia și Europa ne fac să fim singuri.
Și Biserica se comportă haotic peste toate astea.
Dar noi trebuie să ne iertăm pe noi înșine, să ne iertăm unul pe altul
și să învățăm să ne iubim pe noi înșine,
Pentru că noi suntem de fapt Irlanda
și asta, prieteni e mortal.
Vreau să dedic deasemenea acest cântec unei găști de Comancheros
cu care odată am avut onoarea să călătoresc la marginea lumii.
lubesc acei oameni.
Este mai bine?
Simți și tu la fel?
Îți este mai ușor acum
Ai pe cine învinui
Spui că o dragoste
O viață
Când e nevoie de unul
În noapte
O dragoste
Avem de împărtășit
Te părăsește fetițo, dacă nu-ți pasă
Oare te-am dezamăgit?
Sau ți-am lăsat un gust amar
Te comporți de parcă nu ai iubit
Și ai vrea ca eu să plec
Ei bine, este prea târziu
Diseară
Să aduc înapoi trecutul în noapte
Suntem ca unul, dar nu suntem la fel
Avem grijă unul de altul
Grijă unul de altul, ca unul...
Ai venit aici pentru iertare?
Ai venit să învii morții?
Faci pe eroul imitându-I pe Isus?
Pentru leproșii din capul tău?
Îți cer prea mult?
Mai mult decât destul
Tu nu mi-ai dat nimic, acum este tot ce am
Suntem ca unul, dar nu suntem la fel
Ei bine, ne-am rănit reciproc
Și apoi dinnou, tu spui
Că dragostea este un templu
Dragostea e o lege importantă
Ca dragostea este un templu
Dragostea e o lege importanta
Îmi ceri să intru, dar apoi mă înfiori
Și nu pot accepta tot ce-mi oferi
Tot ce faci e să rănești
O dragoste
Un sânge
O viață, trebuie să faci ceea ce trebuie
O viață unul cu celalat
Surori, frați
Suntem o singură viață, dar nu suntem la fel
Trebuie să avem grijă unul de celălalt
Să avem grijă unul de celălalt
Ca unul
Unul
Traducere și adaptare geoguyro.